Dugoročna investiciona strategija podrazumeva držanje investicija duže od jedne godine. Ova strategija uključuje držanje sredstava poput obveznica, akcija, fondova indeksa (ETF-ova), investicionih fondova i drugih HoV. Investitori koji pristupaju dugoročnom investiranju moraju imati disciplinu i strpljenje i biti spremni na preuzimanje određenog rizika dok čekaju veće nagrade u budućnosti.
Investiranje u akcije i njihovo dugoročno držanje jedan je od najboljih načina za rast bogatstva tokom dužeg perioda. Na primer, S&P 500 je doživeo godišnje gubitke samo u 11 od 47 godina od 1975. do 2022. godine, što pokazuje da berza češće ostvaruje prinose nego što ih ne ostvaruje.
![Prednosti dugoročnog držanja akcija 1 FP Linkedin 1028 x 628 px 2 1 2](https://finansijskiputokaz.rs/wp-content/uploads/2023/11/FP-Linkedin-1028-x-628-px-2-1-2-1024x626.webp)
![Prednosti dugoročnog držanja akcija 2 FP Linkedin 1028 x 628 px 3 1 1](https://finansijskiputokaz.rs/wp-content/uploads/2023/11/FP-Linkedin-1028-x-628-px-3-1-1-1024x626.webp)
Dugoročne investicije gotovo uvek nadmašuju tržište kada investitori produže vreme svojih ulaganja.
Emocionalno trgovanje obično ometa prinose investitora.
Izdržavanje privremenih padova na tržištu smatra se znakom dobre psihologije investitora.
Dugoročno investiranje smanjuje troškove i omogućava vam da kapitalizujete bilo koje prihode koje dobijete od dividendi.
BOLJI DUGOROČNI PRINOSI
Pojam klase imovine odnosi se na određenu kategoriju investicija. Klasa imovine koja je najbolja za vas zavisi od nekoliko faktora, uključujući vašu starost, profil i toleranciju na rizik, investicione ciljeve i iznos kapitala koji imate. Ali, koje klase imovine su najbolje za dugoročne investitore?
Ako pogledamo nekoliko decenija prinosa na različite klase imovine, primetićemo da su akcije generalno nadmašile gotovo sve druge klase imovine. S&P 500 je imao prosečan godišnji povrat od 11,82% između 1928. i 2021. godine. Ovo je povoljno u poređenju sa povratom od 3,33% na tromesečne trezorske zapise (T-bills) i povratom od 5,11% na desetogodišnje trezorske zapise.
Zemlje u razvoju imaju neki od najvećih potencijala prinosa na tržištima kapitala, ali nose i najviši stepen rizika. Ova klasa istorijski ostvaruje visoke prosečne godišnje prinose, ali su kratkoročne fluktuacije uticale na njihove performanse. Na primer, desetogodišnji godišnji prosek MSCI Emerging Markets Index-a bio je 2,89% zaključno sa 29. aprilom 2022. godine.
Kompanije sa malim i velikim tržišnim kapitalizacijama takođe su isporučile prinose iznad proseka. Na primer, desetogodišnji povrat za Russell 2000 indeks, koji meri performanse 2.000 malih kompanija, bio je 10,15%. Veliki Russell 1000 indeks imao je prosečan povrat od 13,57% tokom poslednjih 10 godina, zaključno sa 3. majem 2022. godine.
Rizičnije klase akcija istorijski su isporučivale više prinose od svojih konzervativnijih pandana.
PODNOŠENJE USPONA I PADOVA
Akcije se smatraju dugoročnim investicijama. Između ostalog, to je zato što nije neuobičajeno da vrednost akcija opadne za 10% do 20% ili više u kraćem vremenskom periodu. Investitori imaju priliku da izdrže neke od tih uspona i padova tokom mnogo godina ili čak decenija kako bi ostvarili bolji dugoročni prinos.
Ako se osvrnemo na prinose na berzi od 1920-ih godina, pojedinci su retko gubili novac investirajući u S&P 500 tokom 20-godišnjeg perioda.
Čak i uzimajući u obzir prepreke, poput Velike depresije, Crnog ponedeljka, tehnološkog balona i finansijske krize, investitori bi ostvarili dobitke da su investirali u S&P 500 i držali ih neprekidno 20 godina.
Iako prošli rezultati nisu garancija budućih prinosa, to sugeriše da dugoročno ulaganje u akcije generalno donosi pozitivne rezultate ako se drže dovoljno dugo.
![Prednosti dugoročnog držanja akcija 3 trgovanje akcijama](https://finansijskiputokaz.rs/wp-content/uploads/2023/11/Naslovna-fotka-sajt-62-1024x626.webp)
INVESTITORI NISU DOBRI VREMENSKI TRGOVCI
Pogledajmo stvari onakvim kakve zaista jesu – nismo tako mirni i racionalni kao što tvrdimo. Zapravo, jedan od inherentnih nedostataka ponašanja investitora je sklonost emocionalnosti. Mnogi pojedinci tvrde da su dugoročni investitori sve dok berza ne počne da opada, tada povlače svoj novac kako bi izbegli dodatne gubitke.
Mnogi investitori ne uspevaju da ostanu u akcijama kada dođe do oporavka. Zapravo, skloni su da se ponovo uključe samo kada su već ostvareni veći dobitci. Ova vrsta ponašanja “kupi visoko, proda nisko” obično obara prinose investitora.
Prema Dalbarovoj studiji O Kvantitativnoj Analizi Ponašanja Investitora, S&P 500 je imao prosečan godišnji povrat od malo više od 6% tokom 20-godišnjeg perioda koji se završava 31. decembra 2019. godine. Tokom istog vremenskog perioda, prosečni investitor je imao prosečan godišnji povrat od oko 2,5%.
Postoje neki razlozi zašto se ovo dešava. Evo samo nekoliko njih:
Investitori imaju strah od kajanja. Ljudi često ne veruju u svoj sopstveni sud i radije prate hajp, posebno kada tržište opada. Ljudi često upadaju u zamku da će zažaliti što su zadržali akcije i izgubiti mnogo više novca jer im vrednost opada, pa ih prodaju da bi umirili taj strah.
Osećaj pesimizma kada se stvari promene. Tržište može doživeti fluktuacije zbog kratkoročnih iznenađujućih šokova, poput onih vezanih za ekonomiju. Ali važno je zapamtiti da su ovi poremećaji često prolazni i da će se stvari vrlo verovatno popraviti.
Investitori koji previše pažnje posvećuju berzi često umanjuju svoje šanse za uspeh. Jednostavna dugoročna strategija kupovine i držanja bi donela znatno bolje rezultate.
NIŽA STOPA POREZA NA KAPITALNU DOBIT
Investitor koji proda hartiju od vrednosti u roku od jedne kalendarske godine od kupovine podleže oporezivanju svih dobitaka kao obične dobiti. Ovi se nazivaju kratkoročni kapitalni dobici. U zavisnosti od prilagođenog bruto prihoda pojedinca (AGI), ovu poresku stopu može činiti visokom.
Investitori u Srbiji ukoliko drže duže od 10 godina akcije ispunjavaju uslove za stopu poreza na kapitalnu dobit od 0%.
MANJI TROŠKOVI
Držanje akcija u portfoliu duže vreme je ekonomičnije od redovnog kupovanja i prodavanja, jer što duže držite svoje investicije, manje naknade plaćate. Ali koliko to košta?
Kao što smo diskutovali u prethodnom odeljku, štedite na porezima. Svi dobitci od prodaje akcija moraju biti prijavljeni Poreskoj upravi (IRS). To povećava vašu poresku obavezu, što znači da iz vašeg džepa izlazi više novca. Zapamtite, kratkoročni kapitalni dobici mogu vas koštati više nego da držite akcije duže vreme.
Zatim dolaze naknade za trgovanje i ostale transakcije. Koliko plaćate zavisi od vrste računa koji imate i brokera koga odaberete.